Zagrebački Mars Festival predstavio je ove godine šareno društvo izvođača, među kojim su glavne zvijezde večeri bili američki bendovi 30 Seconds To Mars i Dredg. Dredg je ponudio izvrsni nastup, dok je bend Jareda Letoa bio zaslužan za stvaranje celebrity hypea, čime su ispunjeni svi uvjeti za događaj kojem neki već tepaju da je najintimniji open air spektakl u gradu.
![](https://www.ravnododna.com/wp-content/uploads/2017/11/30_seconds-07.jpg)
Biti holivudski glumac u rock nije nimalo loša stvar, bar kad je riječ o tome kako iscenirati efektnu predstavu s dobrom glazbenom kulisom. Dokazao je to plastično muški seks simbol današnjice Jared Leto sa svojim bendom 30 Seconds To Mars na Mars Festivalu koji je poput koncerta Bon Jovija održanog prije dva dana prije na Maksimirskom stadionu bio pošteđen kiše koja pada svaki dan u „monsunskom tjednu“ koji nas je zadesio.
Mars Festival koji se već drugu godinu održavao u dvorištu nekadašnje tvornice Jedinstvo i klubu Močvara se uspješno uklopio u koncertno-festivalsku sliku grada. Ovog puta je bio i nešto bolje posjećen od prošlogodišnjeg izdanja na kojem je headliner bio bend Skunk Anansie.
Približno oko tri tisuće posjetitelja cirkuliralo je između dvije pozornice ovog polu-open air festivala među kojima su se najbrojniji pokazali fanovi grupe 30 Seconds To Mars. Već je Jaredovo pojavljivanje u prostoru backstagea odvojenog ogradom od gledališta u pauzi između koncerata izazvalo veliku euforiju čim je bio opažen. A kad se pojavio na pozornici stvari su kudikamo izmakle kontroli, jer ipak je on jedan od rijetkih holivudskih glumačkih ljepotana koji uspješno gura karijeru rock zvijezde u posljednjih nekoliko godina.
Posljednjim albumom „This Is War“ uspio se nametnuti kao jedan od predvodnika emo rock scene, a o tome koliko vjernih sljedbenika ima i na ovim prostorima svjedočilo je zborno pjevanje koje se orilo iz redova publike tijekom skoro svih pjesama koje su se našle na repertoaru grupe . Pored toga što je kod ženski slušateljica bilo dovoljna i sama pjevačeva pojava.
Jared je upotrijebio dosta svog glumačkog talenta u postizanju teatralnosti. Možda nema toliko moćne glasnice uživo, ali o karizmi nema govora. Na njegove znakove publika je skakala, saginjala se, reagirala na svako njegovo pitanje ili kratki monolog, a palo je i namještanje za grupnu fotografiju za glumčev Twitter profil. Dakle uspješno je iskoristio sva tradicionalna i moderna oruđa za sigurno omasovljenje sljedbeništva. Pitanje koliko tu ima rock and rolla bio bi možda nepotrebni udarac u dogmu vjernih followera.
![](https://www.ravnododna.com/wp-content/uploads/2011/06/30_seconds-09.jpg)
Vrhunac koncerta koji je bio potpomognut i spotovskim projekcijama na velikom video zidu bile su ipak same finale kad je Jared Leto pozvao dvadesetak obožavateljica iz prvih redova da se pridruže bendu prije izvođenja hita „Kings And Queens“. Pri tome je dobio nekoliko poljubaca i zagrljaja od istih, a zbog histerije je prekinuo i samu pjesmu kako bi tražio da obruč obožavatelja u kojem se našao na vlastiti zahtjev i koji se sve više stezao oko njega i s pozornice i iz prvih redova popusti – ili je sve trebalo izgledati kao situacija koja izmiče kontroli.
![](https://www.ravnododna.com/wp-content/uploads/2011/06/dredg-02.jpg)
Čak je onima na bini zaprijetio da će ih kazniti, što je samo izazvalo još veće uzbuđenje obožavateljica, jer kakvo li tek zadovoljstvo pruža maštarija o tome da ih karizmatični ljepotan kazni… Na bilo koji način.
Po pitanju euforije Mars festival je tako postigao jednaki emotivni naboj kakav je prošle godine proizveo nastup Skunk Anansie, ali u glazbenom smislu bilo je jačih aduta od 30 Seconds To Mars.
Američki indie sastav Dredg koji je stilski šarolik, ali zahvaljujući izražajnom i visokom vokalu frontmena Gavina Hayesa podsjeća na koktel grupa The Cure, Starsailor i Keane. Nastup Dredga nije obilovao stalnim koketiranjem s publikom i masovnom histerijom. Bend je govorio isključivo kroz glazbu. Emotivni Hayesov trans uživo je odlično stopljen s glazbenicima koji ga jednako tako prate. Poseban mantrički naboj davao je bubnjar Dino Campanella čije snažno udaranje bubnja je u nekoliko navrata distorziralo i sam razglas.
![](https://www.ravnododna.com/wp-content/uploads/2011/06/mizar.jpg)
Dredg je tako bio i više nego ugodno iznenađenje na pozornici. Punokrvni bend koji je duboko utopljen u vlastiti mojo. Jedan od onih koji se dođu gledati iz znatiželje, a kasnije primijetite da vam poput magneta drži pažnju sve do samog kraja.
Klasična mana svih festivala je zgusnuta satnica tijekom koje je nemoguće popratiti baš sva scenska zbivanja od početka od kraja, ali stalno muvanje obično urodi plodom. Za uho pisca ovih redaka zapeo je i bosanskohercegovački bend Tanker. To je u najkraćim crtama bio Vulgar Display Of Power na banjalučki način. Riječ je o bendu koji efektno baštini glazbeni stil Pantere. U stanju je podići moćni zvučni zid, ali i kontrolirati ga i oštro rezati sinkopiranim udarima, dok vokal Ognjena Topića dočarava sami pakao.
Zagrebačka kantautorica Nina Romić je nastupila na pozornici Močvare u trenutku dok su 30 Seconds To Mars na glavnom stageu proizvodili masovnu hipnozu, tako da je dvadesetak posjetitelja oslobođenih imperativa decibela uživalo u jednom sasvim drugačijem ozračju.
Makedonski Mizar je pak bilo nemoguće uhvatiti i pred kraj nastupa jer su fanovi grupe 30 Seconds To Mars zakrčili izlaz po završetku koncerta. Električni orgazam s ponovno pridruženim Ljubomirom Đukićem – Ljubom predstavio je svoj posljednji album „To što vidiš to i jeste“, no opet bila je to i prilika za još jednu sigurnu boggie vožnju iz radionice „Gile, Švaba, Banana & Co“. Može se reći da je Orgazam dobro i legao kao prvi bend za koncertni after party netom završene masovke. Nešto što je i dalje nepatvoreno, nenametljivo, i što na jedan šarmantan način poziva na gibanje – nešto što je samo po sebi razumljiv odgovor na pitanje o dugovječnosti Električnog orgazma. Staromodno, ali opet dobro uklopivo u jedan festival koji ima naglasak na brze, žestoke i moderne.
Pozornicu su nakon toga preuzeli Diskurz – glavna mlada uzdanica riječkog punka i zagrebački sludge stoner blues bend Stonebride, odnosno još jedan sigurni (završni) udar za one malobrojne preostale kojima u petak nije bilo dosta decibela za ispaljivanje na Mars.