Svi koji vole Dylanov eklektični stil koji često spaja fakte s fikcijom, poeziju s filozofijom i glazbu sa svim ostalim disciplinama ljudskog duha, bit će više nego zadovoljni s njegovim novim izletom u književnost, promišljenim uvidom u građu kao i često politički peckavim komentarima koje zdušno prosipa stranicama svoje nove knjige.
![](https://ravnododna.com/wp-content/uploads/2022/11/the-philosophy-of-modern-song-9781451648706_hr-1-643x800.jpg)
U 21. stoljeću postoje mnogi načini između kojih možete birati kada želite pročitati neku knjigu. Neki koriste e-book fromat i čitaju sa zaslona svojih mobitela ili Kindlea u javnom prijevozu putujući na posao, drugi slušaju audioknjige dok primjerice vježbaju ili trče ulicama ili nasipom ili na pokretnoj traci teretane, dok tek rijetki još uvijek više vole fizičke primjerke knjiga, njihov miris i opipljivu kvalitetu. Fizičke knjige su često nezgrapne i teške, zauzimaju mjesto u kući i nije ih uvijek lako nositi sa sobom dok se putuje ili radi nešto drugo, jer čitanje ili slušanje književnosti ili publicistike nam sve više postaje aktivnost koju obavljamo dok nekud idemo ili se bavimo čime drugim. U radnom danu nam ostaje sve manje slobodnog vremena koje postaje jedan od najvažnijih komoditeta, a najčešće ga koristimo za odmor, buljeći u često isprazne sadržaje na televiziji ili Netflixu kako bi odmorili napaćene mozgovne vijuge ispunjene brigama i problemima koje nam donosi život.
No, još uvijek postoje knjige koje nisu stvorene za usputno čitanje, a jedna od takvih je najnovija kolekcija od 66 eseja o glazbi i životu koju je pod imenom “The Philosophy of Modern Song” objavio dobitnik Nobelove nagrade za književnost i najveći kantautor svih vremena, Bob Dylan. Riječ je o prvoj knjizi koju je objavio nakon što mu je dodijeljena največa čast koju čovjek koji se pisanjem može primiti, a isto tako i prvoj otkako je napisao prvi dio svojih memoara “Chronicles” 2004. godine, autobiografije koja nikad nije doživjela svoj nastavak. Umjesto da nastavlja sa sabiranjem svojih sjećanja, Dylan se 2010. prihvatio pisanja ove zbirke kojoj je trebalo 12 godina da dobije svoj završni oblik i dospije na police knjižara.
Kažem da ovo nije knjiga namijenjena usputnom čitanju iz nekoliko razloga. Prvi od njih je taj da je riječ o djelu koji sadrži relativno kratke tekstove o 66 pjesama, a premda ste mnoge od njih čuli i nebrojeno puta dosad, uvijek ćete imati potrebu poslušati svaku od njih prije nego započnete čitati o njoj. Nadalje, ovo je jedna od knjiga koju se svakako isplati imati u audio izdanju jer poglavlja osim samog Dylana čitaju vrhunski glumci i glumice među kojima su dobitnice Oscara Helen Mirren, Rita Moreno, Sissy Spacek i Renée Zellweger. Od muških glasova tu je (također oskarovac) Jeff Bridges, kao i njegovi kolege iz legendarne komedije braće Coen “The Big Lebowski” Steve Buscemi i John Goodman, a pridružuju im se još i Oscar Isaac, Alfre Woodard te Jeffrey Wright. No, uz to nije loše imati niti primjerak e-booka ili fizičku kopiju, budući da je knjiga i bogato ilustrirana pomno odabranim fotografijama bez kojih vjerojatno gubi dio privlačnosti. Riječ je, dakle, o knjizi koja se upija svim čulima.
Oni koji su slušali sjajnu Dylanovu radijsku emisiju “Theme Time Radio Hour” prepoznat će njezin stil u “The Philosophy of Modern Song”. To ne čudi, budući da je isti tim koji je Bobu skupljao informacije i sadržaj za emisiju radio i na knjizi. Knjiga je u principu koncipirana tako da svako njezino poglavlje počinje jednim pjesničkim izrazom u kojem Dylan iznosi svoju viziju pjesme o kojoj govori: nekad je prepričava (u manje kvalitetnim poglavljima poput onoga o “By the Time I Get to Phoenix” Glena Campbella), nekad zamišlja njezin nastavak (u boljem o “I Got a Woman” Raya Charlesa), a nekad samo zamišlja alternativne pristupe temi koju pjesma obrađuje. Te odlomke u audio verziji čita sam Dylan, dok glumci obično preuzimaju drugi dio eseja u kojemu Dylan kao glazbeni historičar i kritičar iznosi faktografiju, zanimljivosti vezane uz pjesmu u pitanju ili bilo što drugo što mu pada na pamet, a moglo bi se načelno svrstati u kategoriju “filozofije moderne pjesme”.
Osim što je vrstan poznavalac povijesti popularne glazbe čija je glava puna svakakve trivije o koječemu, Dylan ostaje i provokator, pa će tako u jednom poglavlju posebno podbadati odvjetnike koji se bave razvodima, ali i (potpuno nepotrebno) cijeli ženski rod. Prikupilo mu je to ponešto novinskih naslova koji ga optužuju za mizoginiju, čime ne doprinosi ni činjenica da je golema većina obrađenih pjesama djelo muških izvođača (čast izuzecima poput Nine Simone ili Rosemary Clooney). No Dylan zna da je svaka reklama dobra reklama i da se za dobrim konjem prašina diže, pa mu ponekad i nije problem ispasti konjem. Naravno, takve periferne provokacije ne smiju zasjeniti činjenicu da je riječ o duboko zanimljivoj knjizi koja će golicati maštu svakog istinskog ljubitelja glazbe.
U ovakvoj recenziji nemoguće je ulaziti u bilo kakve detalje, jer kad zagrebete jedno mjesto, otvarate neviđene dubine iz kojih je nemoguće isplivati. Pjesme koje Dylan obrađuje uglavnom su starijeg datuma, iz doba prije rock and rolla, te iz vremena njegovog nastanka. Našoj publici mogla bi biti zanimljiv i podatak da Bob govoreći o nastanku pjesme “Strangers in the Night” koju je proslavio Frank Sinatra istražuje i njezine korijene, te kao jednog od potencijalnih autora izdvaja i našeg Ivu Robića, premda veće šanse za autorstvo pripisuje armenskom pijanistu i proizvođaču cigara Avu Uvezianu koji je s Robićem dijelio menadžera Berta Kaempferta, u konačnici potpisanog kao autora pjesme. Istinu bismo mogi potražiti negdje na pola puta, jer je dosta izgledno da je ovaj “posudio” po jedan dio pjesme od obojice glazbenika s kojima je radio.
“The Philosophy of Modern Song” možda neće oduševiti svakoga, ali svi oni koji vole Dylanov eklektični stil koji često spaja fakte s fikcijom, poeziju s filozofijom i glazbu sa svim ostalim disciplinama ljudskog duha, bit će više nego zadovoljni s njegovim novim izletom u književnost, promišljenim uvidom u građu kao i često politički peckavim komentarima koje zdušno prosipa stranicama svoje nove knjige. Za nas koji smo ovisni o njemu koliko i o temama koje obrađuje, ova knjiga je izvor velike radosti i jedna od onih kojoj ćemo se vraćati u jednakoj mjeri po informacije kao i po nadahnuće.
(Simon & Schuster, 2022.)